I psykologi, er flydende og krystalliseret intelligens (henholdsvis forkortet Gf og Gc) faktorer af almen intelligens, som oprindeligt blev udpeget af Raymond Cattell.[1] Begreberne flydende og krystalliseret intelligens blev yderligere udviklet af Cattells elev, John L. Horn.
Flydende intelligens, eller flydende ræsonnement er evnen til at tænke logisk og løse problemer i nye situationer, der er uafhængige af erhvervet viden. Det er evnen til at analysere nye problemer, identificere mønstre og relationer, der ligger til grund for disse problemer og ekstrapolation af disse ved hjælp af logik. Det er nødvendigt for al logisk problemløsning, fx i videnskabelige, matematiske og teknisk problemløsning. Flydende ræsonnement omfatter induktiv ræsonnement og deduktiv ræsonnement.
Krystalliseret intelligens er evnen til at bruge færdigheder, viden og erfaring. Dette er ikke ensbetydende med hukommelsen, men den er afhængig af adgang til oplysninger fra langtidshukommelsen. Krystalliseret intelligens er levetiden af intellektuel præstation, som påvist i vid udstrækning gennem ens ordforråd og almen viden. Denne forbedres med alderen, da erfaringer har tendens til at udvide et individs viden.
Udtrykkene er noget misvisende, fordi det ikke er en "krystalliseret" form af den anden. Snarere er det ment, at være adskilte neurale og mentale systemer. Krystalliseret intelligens er indikeret af en persons dybde og bredde af generel viden, ordforråd, og evnen til, at ræsonnere at bruge ord og tal. Det er produktet af uddannelsesmæssige og kulturelle erfaringer i samspil med flydende intelligens. Flydende og krystalliseret intelligens er således korreleret med hinanden, og de fleste IQ-tests forsøger at måle begge sorter. Foreksempel måler Wechsler Adult Intelligence Scale (WAIS) flydende intelligens på en præstationskala og krystalliseret intelligens på testens verbale skala. Den samlede IQ-scorer er baseret på en kombination af disse to skalaer.
© MMXXIII Rich X Search. We shall prevail. All rights reserved. Rich X Search